Никола Вапцаров
Песен на жената

chitanka.info

Днес тревожния покой

дебне в малката ни къща.

Стихна боя, мили мой,

ала ти се не завръщаш.

А те молих, плаках аз,

ти защо не ме послуша?

Тръгна. В стаята тогаз

стана тихо и задушно.

Само моето сърце

чувах как тревожно бие

и протегнала ръце,

исках пак да те открия…

Аз ревнувам, Фернандес,

мразя даже тази дума

„свобода“, която днес

те увлече тъй безумно.

Може би си прав, нали?

Може би си прав, любими,

ала мене ме боли

и тежи ми, и тежи ми

тая страшна пустота,

легнала във нашта стая.

Хлопна пътната врата. —

Няма да се върнеш. Зная.

Издание: Никола Вапцаров. Съчинения, „Български писател“, С. 1979, под редакцията на Бойка Вапцарова

Заслуги

Имате удоволствието да четете тази книга благодарение на Моята библиотека и нейните всеотдайни помощници.

http://chitanka.info

Вие също можете да помогнете за обогатяването на Моята библиотека. Посетете работното ателие, за да научите повече.